Anterior în Ghost Whisperer...
Ce faci aici?
E ceva ce ar trebui să ştii.
Am nevoie de ajutorul tău.
Trebuie să găseşti acea carte.
Acea carte... e deosebită.
Nu ar trebui să sfârşească în mâinile care nu trebuie.
Cartea e o ameninţare pentru toţi.
Vreau să spun, visul meu, hoţul. Cartea este cheia la toate.
Cartea este mereu în schimbare...
lucruri noi sunt scrise, lucruri vechi sunt eliminate.
Ştiu doar că e vorba despre copilul nostru, ştiu asta.
- Fiul meu va fi capabil să facă ceea ce fac eu? - Nu.
El va fi capabil să facă mult mai multe.
M-am uitat în carte noaptea trecută
si acolo a fost ceva foarte înfricoşător...
septembrie 25.
Ziua când trebuie să nasc.
Bine.
Ai schimbat cearşaful.
Da. Se prăfuiseră.
Într-o singură zi?
Cred că trebuie să mănânci ceva.
Bine.
Multumesc, pentru că ai redecorat camera încă o dată.
Nu. Tu ai avut dreptate, iubito.
Albastru arată mai bine. Mai relaxant.
Ma gândeam la galben.
Nici nu te gândi. E perfect.
Eu doar...
- Sunt morocănoasă. - Nu.
Cu toane! Asta sunt.
O doamnă însărcinată nebună şi cu mofturi.
- Iar tu ai examene de dat. - Nu e nimic. E-n regulă.
Nu! Facultatea de medicină nu reprezintă nimic?
E o responsabilitate mare. Bine!
Şi apoi ai făcut mâncare şi ai redecorat.
Cu mult mai bine. Adică ai făcut atâtea...
Nu cumva ai dus la reparat maşina?
Îmi amintesc că ei au comandat componente.
Da, dar le-ai spus că suntem blocaţi doar în vechitura ta?
Vechitura ta cea nesigură?
Adică, le-ai spus că asta este o urgenţă?
- Ce urgenţă? - Asta ar putea fi o urgenţă.
Uite, ştiu că e data pe care ţi-au prezis-o observatorii.
Dar tu nu vei avea un copil în seara asta,
pentru că e trecut de 8.
Este Cartea schimbărilor.
Bine, nu observatorii, şi a chiar a avut dreptate despre orice altceva.
Bine. Chiar vrei ca asta să se adeverească?
Vreau să fiu pregătită.
- Uşurel. - Mă descurc.
Să mergem.
Bună, cum te simţi?
Şaisprezece ture. Nici un progres.
- Nu pot face asta. Nu pot face asta. - Ba da. Poţi. Trebuie.
Bine, vei fi bine.
Haide!
Hei, iubito. Doctorul e aici. Ar trebui să mergem.
Mulţumesc că mă tratezi ca pe cineva care nu e nebun.
E doar presentimentul, înţelegi?
Nu pare că ai fi în travaliu.
Dar vom verifica pentru a fi siguri că e în regulă.
Bine.
Bebeluşul tău prezintă semne de pericol fetal.
Trebuie să te transerăm imediat la naşteri.
Aduceţi pe Dr. Glasson.
- Jim, ce se întâmplă? - Ei trebuie să scoată copilul.
Ceva obstrucţionează furnizarea de sânge, ar putea fi cordonul ombilical.
E-n regulă?
Totul este în regulă?
Bine. E în regulă? Jim?
Trebuie să faci o cezariană chiar acum.
Vei fi în regulă, Melinda. Voi fi cu tine.
- Voi fi lângă tine. Promit. - Jim.
- Jim, sunt speriată. - Iubito, sunt chiar aici.
Totul va fi bine.
Vei simţi o presiune. Bine?
Te descurci de minune. Iată.
Vine.
Te-am prins, micuţule.
Aproape că a ieşit.
Culoarea e bună.
Spune-mi ce se va întâmpla.
El va fi bine?
Se va naşte azi aşa cum scria în carte
pentru că asta e soarta lui?
Soartă.
Tu ai făcut să se întâmple asta,
tu ai închis cartea.
Deci, aşa funcţionează?
Soarta şi liberul arbitru lucrând împreună?
Aşa sper,
chiar mi-ar face plăcere să-ţi văd copilul trăind.
Bine, l-am luat, l-am luat.
Născut la 11:48.
Mel, eşti bine, eşti în regulă.
Bună, prietene.
Culoarea e bună.
- Nu respiră. - Nu respiră.
De ce nu respiră?
Cum adică nu respiră?
E bine. E-n regulă.
Cum adică nu respiră? Stai cu el.
E-n regulă. Aşa voi face.
- E... e bine? - El va fi bine.
Îl vor resuscita.
E-n regulă.
Prietene, haide!
Iată.
Iată-ţi băieţelul.
Am sentimentul că am aşteptat toată viaţa doar pentru a fi cu tine.
Bună, doctore Chase. Aţi fost plecată destul de mult. Ceva nu e în regulă?
Scorul Edgar e normal. El e sănătos şi receptiv.
Totul pare a fi în regulă.
Doctore, e ceva ce nu ne precizezi?
Când am ajuns la el, pulsul era scăzut, coloritul era albastru.
Tot ceea ce indică un fel de obstrucţionare sau o disfuncţie.
Iar apoi, după ce respira de unul singur,
coloritul a revenit la normal.
Nu am mai văzut nimic de acest fel.
Cred că cineva e pregătit să sărbătorească.
El vrea la asistenta medicală.
Tu nu eşti doar cineva. Numele tău este Aiden.
Iubito, e numele tatălui meu. Eşti sigură.
Aiden Lucas.
El îl va onora şi pe Sam.
Doi oameni care ne-a adus această mică frumoasă viaţă.
Mulţumesc.
- Asta e normal. - Bine.
Încă un bărbat acasă.
Noi te vom proteja.
Întotdeauna te vom proteja.
Bine.
Aiden Lucas
doar pentru că e aproape ziua ta
asta nu înseamnă că-ţi poţi lăsa mizeriile tale grămadă.
- Aiden, ascult-o pe mama ta. - Bine. Bine. Vin acum.
Hei, Aiden, las-o mai moale.
Vreau un super tort imens cu 5 lumânări
şi 5 linguri şi farfurii pentru 5 prăjituri.
Ei bine, ai aproximativ cinci minute să te joci cu tatăl tău,
înainte de a merge înapoi la spital.
Oh, iată-l că vine.
Mamă, l-ai invitat pe tata la petrecerea mea
şi pe Charlie şi pe Rally şi pe Gus?
Asta va deveni viaţa noastră, micuţule?
O petrecere uriaşă?
Da.
Tata ne va ucide! Ne va ucide!
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 01 "Birthday Presence"
Melinda.
În baie.
Aduceţi 2 unităţi.
Începeţi intravenos. Aduceţi oxigen.
Stai puţin. Cumva ai fost undeva sau
cineva ne-a vizitat pe noi?
Era o asistentă medicală.
Stătea chiar acolo.
Ştii, mi se pare mie sau se întâmplă mai des astfel de lucruri în aceste zile?
Da, cred că da în aceşti ultimi ani.
- Ea a cerut 2 unităţi. - De sânge.
Are ceva legătură cu fantoma cu care ai de-a face acum?
- Nu cred. - Bine.
Sper că nu ne va mai deranja în seara asta.
Da. Să sperăm că nu. L-ai verificat pe Aiden?
A adormit.
Iată. Aiden uite-l pe tata.
- Bună tati. - La mulţi ani. Ce mai faci?
Ce bine-mi pare că te văd, vino, cât de mult mă bucur că te văd.
Pot să încep să te scap pe jos?
- Tati. Nu, nu din nou. - Da. Te rog, nu.
- Ascultă. Am venit devreme dar poţi să-ţi iei o pauză? - E momentul potrivit.
- Haide. Să mergem. - Bine.
Am adus multe. Astfel poţi să le împarţi cu prietenii tăi.
Hei, îmi pare rău că voi rata petrecerea cu prietenii tăi, dar
alt doctor s-a îmbolnăvit, aşa că...
E-n regulă.
Săptămâna viitoare, când voi avea zi liberă, voi veni la şcoală
şi te voi lua de acolo.
Vom merge undeva drăguţ... oriunde vei alege tu.
- Doar noi, băieţii? - Da.
Oh. Bine! Dacă asta vreţi voi doi.
Will Bitecreamers spune că el nu vede fantome.
El spune că noi le inventăm.
El obişnuia să le vadă?
Da, dar acum nu.
Eu de ce nu am încetat să le mai văd?
Vrei să nu le mai vezi?
Tu nu?
Câteodată.
Dar tu?
Ştii, ca să-ţi spun adevărul
nu-mi amintesc să le fi văzut. Sunt sigur că le-am văzut.
Dar apoi eu şi prietenii mei cei vechi am crescut.
Probabil că ei au venit la mine şi mi-au spus că eu doar mi-i imaginez.
Deci ei te-au minţit?
Nu. Cred că ei nu au înţeles.
Aşa cum Bitecreamer nu o înţelege pe mami?
Poţi încă să îi vezi?
De aceea trebuie să ţinem secretul?
Te face să te simţi rău faptul că ţii un secret?
Tuturor fantomelor le plac slujba ta?
- Fantomele pot da cadouri la aniversări? - Nu.
Ea reprezintă autoritatea.
- Ce păcat. - Da, ce păcat.
E prietena lui Ned?
Nu. Ea e fiica lui Del. Ajută pe aici.
În afară de asta, Ned nu prea are timp de o prietenă
cu toate acele cursuri pe care i le-ai dat.
Eu am făcut-o doar pentru o singură clasă.
Şi, apropo, l-am văzut în campus.
Are timp din belşug.
Da. Deci, nu e asta.
Am crezut că te întâlneşti cu Steve.
Nu, în acest moment, noi suntem doar simpli prieteni.
Bine, am cunoscut câţiva oameni
acum că am toate aceste liste comerciale.
Ar fi trebuit să-mi fi luat licenţa în vânzări imobiliare.
E chiar o pictură adevărată.
Nu e doar o Velcro (arici).
Dar aceasta nu înseamnă că nu vor găsi o cale de a-ţi scoate un ochi cu ea.
Da. Întotdeauna e ca şi cum ai da cu banul, ştii,
comanzi un camion cu îngheţată sau o ambulanţă.
Nu îţi e dor de zilele în care nici nu se putea rostogoli?
Da. Cu siguranţă le duc dorul astăzi.
Corect. Blestemul zilei de naştere.
Nu ştiu nimic despre asta.
Nici măcar nu ai observat că în fiecare an se întâmplă câte ceva?
Da. Vreau să spun că anul trecut Aiden a căzut de pe munte de om şi a avut nevoie de copci.
Şi înainte de asta am intrat în geamurile magazinului.
Da. Când a avut 2 ani a avut o febră mare.
Uite-te la el acum. Aiden este cel mai bun.
El este cu mult mai deosebit decât ceilalţi copii.
- Chiar dacă poate să facă trucuri. - În regulă. Eli.
Ce au spus observatorii cum că ar avea puteri deosebite?
Au spus că el ar putea fi puternic.
- Voi vorbiţi despre puterile deosebite a lui Aiden? - Amândoi. Ajunge.
Bine. Dar nu eşti curioasă?
Adică, el are cinci ani acum. Uite-te la el, e doar atât de fericit şi de normal.
Da. Poţi să-ţi imaginezi îngrijorările mele.
Pentru că, ce mamă nu şi-ar dori să aibă un copil normal şi fericit.
Da. Dar aici nu e vorba despre ce îţi doreşti.
Viaţa lui, darul lui îl face să fie pentru un scop mai înalt.
- Cine o să mă ajute cu sacii cu cadouri? - Eu sunt aici.
Haideţi.
Bine băieţi. Poftim.
Hei, Aiden, aceşti saci cu cadouri sunt pentru invitaţi.
La mulţi ani.
Oh, mulţumesc. Aiden iubeşte asta.
La mulţi ani lui Aiden.
E-n regulă dacă nu ai un cadou.
Ţi-am adus eu unul.
Aiden,
eşti pregătit să mergi cu mine acum?
Aiden,
vino cu mine.
- Cine eşti? - Nu ar trebui să verifici copilul?
Aiden, Aiden, puiule, ce e?
Aiden. Oh, Doamne! Te rog!
El este pus pe oxigen, i se dă fluide.
Strânge-mi mâna dacă te simţi bine.
Bandajele se vor da jos când se scoate cateterul.
Să-ţi aminteşti să strângi de două ori dacă simţi durere oriunde altundeva.
Cum poate ea să-i facă asta?
Uite, ei îi vor face câteva teste în seara asta. Va fi bine.
Ei au spus că presiunea sângelui e normală. Că inima lui e în regulă.
- Melinda. - Ei nu vor găsi nimic.
- Unde suntem? - La spital.
Am venit să-l luăm pe tati?
Nu-ţi aminteşti nimic?
Am adormit în maşină?
Nu, puiule. Vino aici.
Chiar trebuie să-l ţină peste noapte?
E bine. El va reuşi să doarmă.
Ştii, trebuie să fie o explicaţie medicală pentru asta.
Îţi spun că e o fantomă. Am văzut-o.
Tu vezi multe fantome. Bine?
Iar eu te-am văzut experimentând o mulţime de hidoase...
Eu am fost singura care am experimentat.
Ştiu, în viziunile tale, dar au trecut iar tu eşti bine.
Tot la fel e şi Aiden.
Fizic. Nu-şi aminteşte nimic.
De data asta, ce i s-a întâmplat?
Nu ştiu. Nu ştiu ce i-a făcut fantoma.
Dar Aiden?
- Mamă. - Bună, iubitule.
- Cum te simţi? - Bine.
Unde e tata?
Îşi face rondul, şi apoi mergem să luăm micul dejun.
- Tata te va lua acasă. - Bine.
Apoi voi încerca să descoper de ce te-ai îmbolnăvit.
Dar nu sunt bolnav.
Aiden, îţi aminteşti ceva despre noaptea trecută înainte ca să adormi?
Ai văzut pe cineva?
- Adică, o fantomă? - Da.
Doar o doamnă. Cea care mi-a cântat.
- Ţi-a cântat? - La mulţi ani.
- Ai mai văzut-o până atunci? - O văd în fiecare an.
- Ştii cine e? - Nu.
Dar ea întotdeauna îşi aminteşte de ziua mea. Întotdeauna.
"Ea întotdeauna îşi aminteşte de ziua mea",
Cât crezi că înseamnă întotdeauna pentru un copil?
Îl cred.
Adică, toate bolile, accidentele,
în fiecare an de ziua lui
ceva rău i se întâmplă lui Aiden sau lui Jim sau mie.
Eu cred că ea a fost acolo. Adică, ea a fost cu noi în fiecare an.
Da, dar ea îl bântuie pe Aiden sau pe toată familia?
Şi de ce doar în acea zi?
Ce e? Regula celor cinci secunde?
Dacă e în fiecare an, cum de a menţionat-o doar acum?
Pentru că el vede fantome tot timpul.
Da, dar ele nu-l afectează,
nu aşa cum o face aceasta.
Poate că ea se hrăneşte cu puterea lui,
poate că ea ştie că el e...
Ce anume? Că el poate vedea fantome exact la fel ca orice copil de vârsta lui?
Da, dar el nu e ca orice copil de vârsta lui.
Dacă ne luăm după observatori şi după carte.
Ce e cu cartea?
Ştii, am studiat cartea de ani de zile.
Practic m-am confundat cu ea.
Când am aflat ce i s-a întâmplat noaptea trecută,
am deschis la pagina cu numele tău pe ea.
Cea care prevestea naşterea lui Aiden.
Ştii, câteodată cartea schimbărilor, chiar se schimbă.
A apărut ceva nou. E vorba de fiul tău.
Bine. Şi asta ce înseamnă pentru Aiden?
Nu ştiu. Dar acest text e în latină.
Se spune, atunci când frunzele cad, aşa va fi şi cu inocenţa.
Poate că fantoma e o parte a profeţiei,
poate că ea e o parte a ceea ce trebuie să se întâmple.
Ce anume? Lui Aiden? Chiar despre asta vorbim acum?
Pentru că nu se va întâmpla.
Şi vreau ca această fantomă să stea cât mai departe de fiul meu.
Bine. Dar nici nu ştim cine e.
Uite, ceasul s-a oprit chiar
înaine ca Aiden să-şi revină aseară.
Şi s-a mai întâmplat o dată până acum,
în noaptea în care s-a născut.
Aduceti 2 unităţi.
Începeţi intravenos. Aduceţi oxigen.
Pacientul pierdea sânge.
Cred că ea a murit în acel spital,
în noaptea în care s-a născul fiul meu,
la 11:48 noaptea.
- Jim lucrează aici? - Da, îşi iubeşte meseria.
Eu sunt doar bucuroasă că nu a trebuit să ne mutăm pentru rezidenţiatul său.
Dar şi tu o simţi, nu?
De fiecare dată când tratez un pacient aici,
imediat de cum intru în clădire.
Da, am simţit-o.
Suflete rătăcite, ştii, dar
e un spital. Oamenii mor aici.
Ştii, am lucrat în multe spitale.
Ceva e diferit la acesta.
Ea e, Amber Heaton.
Avea doar 20 de ani când a murit
de la o ruptură aortică, ca urmare a naşterii copilului.
Să nu îndrăzneşti să-mi ameninţi fiul.
Nici nu trebuie să o fac. E deja făcută.
E al meu.
Cum ne descurcăm?
Mai bine.
Uite, acum s-ar putea să nu fie cel mai bun moment să-ţi spun, dar...
sau poate e momentul perfect.
Uite, îţi aminteşti că i-am promis lui Aiden
că îl voi duce oriunde va dori,
şi i-am ratat petrecerea?
Uite, am cedat.
I-am spus că îl voi duce la Pickwick Fun Factoria
şi Bowling Alley.
Pickwick? Chiar aşa?
Da. Uite, i-am spus că e o călătorie pe care o faci doar o dată în viaţă,
şi să nu te mai deranjeze vreodată cu asta.
Jim, e-n regulă. E petrecerea voastră.
E-n regulă la Pickwick.
Melinda,
ce s-a întâmplat?
Fantoma,
cred că are impresia că spiritul fiului său s-a încarnat în Aiden.
Poftim? Cum mi s-a întâmplat mie? Trecere în corpul cuiva?
Asta explică de ce mi-a arătat cadavrul lui la morgă.
De ce a scris "E al meu", cu sânge...
Nu e chiar atât de imposibil.
Vreau să spun că, amândouă am avut naşteri cu probleme.
Ea a murit în timp ce năştea.
Sunt sigură că, dacă am mai fi stat puţin la morgă,
am fi descoperit că şi fiul său a murit.
Da. Dar cum a putut intra el în Aiden?
Gândeşte-te la asta.
Aiden era albastru, inima lui nu pompa sânge.
Noi nu ştim că dacă el nu a murit pentru o fracţiune de secundă,
dar suficient de mult pentru ca fiul ei să intre în el.
Iubito! Nu crezi asta, nu-i aşa?
În inima mea nu.
Dar asta ar explica unele lucruri. Ca de exemplu de ce nu are puteri deosebite.
Ştii? Vorbeşti prea mult cu Eli.
Ştii, l-aş iubi la fel.
Oricum ar fi, el e fiul meu.
Dar nu mă pot abţine să nu mă întreb dacă...
Poate că ar fi mai bine pentru el să fie aşa.
De ce? De ce? Pentru că acea carte spune asta?
Atunci când frunzele cad, aşa va fi şi cu inocenţa.
Jim, sunt îngrijorată.
Dacă nu voi şti ce va urma?
Dacă nu voi putea să-l protejez?
Alo.
Înainte de a-ţi spune ce am aflat, poţi să stai un moment
şi să apreciezi cât de bun prieten îţi sunt?
Ce ai aflat?
Momentul pe care l-aş fi apreciat speram să fie puţin mai lung decât atât.
Dar e-n regulă. Am făcut rost de toate înregistrările medicale ce fac referire la fantoma ta.
Cum anume?
Jim a întrebat pe toţi din spital.
Am tratat persoane acolo. Am propriul sistem de parole.
Am introdus un nume de pacient incorect,
exact ca o greală ilegală,
şi de aceea am crezut că, poate ar trebui să-mi mulţumeşti. Înţelegi...
Bine. Îţi mulţumesc. Ce ai aflat?
Înainte de toate, nu e o coincidenţă că fantoma te-a atacat.
Aveai dreptate.
A murit la maternitate, camera alăturată în care te aflai.
Bine. Şi ce i s-a întâmplat copilului lui Emily? A murit?
Aproape. Sângele nu i se mai pompa.
Dar a fost revitalizat, fără leziuni permanente ale ţesuturilor sau a creierului.
Mulţumesc Domnului. Bine. Şi apoi?
Apoi, ce?
Dacă Amber crede că fiul ei a murit şi a revenit în Aiden,
ceea ce e evident că nu e aşa, atunci unde e acum?
Cu părinţii săi adoptivi, cred.
Stai, asta scrie în înregistrările medicale? Că a fost adoptat?
Ei au trebuit să-l dea în custodie. Amber murise.
Bine. Care e numele părinţilor?
Nici o pistă. Adopţie confidenţială.
Bine, îl avem, îl avem.
Născut la 11:48.
- Nu respiră. - El nu respiră.
De ce nu respiră?
Cum adică nu respiră?
Jim. Stai cu el. Cum adică nu respiră?
E-n regulă.
Amber?
Unde eşti?
Amber?
Trebuie să discutăm.
Îmi vreau copilul. Ai încercat să mi-l iei.
Nu am încercat să îţi iau nimic.
I-ai spus că nu trebuie să mă vadă dacă nu vrea asta.
Oh, când i-am spus că el nu e obligat să vadă fantome?
Asta te-a supărat?
Eu îi sunt mama lui. Un copil ar trebui să fie cu mama lui.
Chiar crezi că eşti mama lui Aiden? Ce te face să crezi asta?
Nu era timp pentru medicamentaţii contra durerii. Aşa că am simţit totul.
Sângeram atât de mult.
Puiul meu murea în interiorul meu.
Ei au pornit o cursă de a ajunge la el, dar
chiar şi când l-au eliberat,
era prea slăbit. El nu respira.
Am tot încercat să le spun să-mi arate fiul.
Ei nu mă lăsau să vorbesc.
Am văzut două asistente grăbindu-se cu el.
Nu m-am mai putut lupta.
Una dintre asistente s-a întors. Ea a spus ceva altei asistente.
Am ştiut că puiul meu murise.
Am tot strigat la ele să-mi spună ce s-a întâmplat.
Dar ei nu mă puteau auzi.
Am aşteptat ca ei să-l ia în lumină.
Dar nu s-a întâmplat asta.
Apoi l-am auzit pe el.
Era în viaţă.
Poate că a apărut în alt mod. Dar fiul meu era în viaţă.
Dar nu ai văzut spiritul intrând în corpul fiului meu, nu-i aşa?
Nici nu a trebuit.
Acel copil, cel pe care-l numeşti Aiden. E al meu.
Dacă eşti sigură, atunci de ce ai încercat să-l răneşti?
De ce ai vrut ca el să sufere?
Nu am vrut niciodată asta.
Dar ai făcut-o. I-ai dat acele simptome.
Nu, nu am făcut-o.
Doar l-am vegheat. Îmi supravegheam fiul.
Amber, e ceva ce ar trebui să ştii.
Spiritul fiului tău nu avea nevoie de corpul altui copil pentru că el nu a murit.
Dar acele asistente...
Ele, probabil că discutau despre tine.
Ce tragedie a fost că nici nu ai apucat să-ţi ţii copilul în braţe.
Nu înţeleg. Dacă e în viaţă, atunci unde e?
A fost adoptat.
Asta nu se poate.
E adevărat şi e chiar o veste bună.
El a mers direct la familia pe care ai ales-o pentru el.
Am ales-o?
A fost o adopţie confidenţială.
Asta înseamnă că a existat un contract cu care, probabil, ai fost de acord în avans.
- Nu. Asta nu este posibil. Nu am vrut asta. - Ce vrei să spui?
- Nu pot face asta. Nu pot face asta. - Ba da. Poţi. Trebuie.
El e tatăl adoptiv?
Acest mesaj a fost pentru asistente.
Te-ai răzgândit în legătură cu adopţia. Ai vrut să-ţi păstrezi copilul.
Ei nu-l pot avea.
E prea târziu.
Copilul tău le aparţine lor acum.
Locul lui e lângă mine.
Nu îi vei găsi.
Iar în adopţiile confidenţiale, părinţii naturali, părinţii adoptivi,
- înregistrările sunt sigilate. - Ei bine, trebuie să îi găsesc.
Dacă ai fi văzut-o cât de supărată era.
- Pe tine? - Nu.
Pe tatăl adoptiv. Ei se certau.
Se certau? Ei nici nu trebuia să se cunoască.
Care era motivul discuţiei?
Ea s-a răzgândit. Părea că el o ameninţă.
Şti, poate că el vroia să o dea în judecată.
Da, dar legile adopţiei protejează mama naturală,
şi permit întotdeauna schimbările.
Adică, el nu ar fi avut câştig de cauză.
- Decât dacă... - Decât dacă el nu avea drepturi.
Drepturi părinteşti, ca atunci când le-ai obţine dacă ai fi tatăl natural.
Să-ţi adopţi propriul copil? De ce să faci asta?
Ea avea doar 20 de ani.
El părea că trecuse de 30 şi că era şi însurat.
Cum s-au implicat în relaţie?
Fata spunea că era intern la Ufland Consulting.
Iată-l.
Tipul cu care se certa e Dale Harmon.
- Alo. - Bună. Numele meu este Melinda Gordon.
Ascultă, fiul lui Dale merge la şcoala fiului meu, aveţi un minut liber?
Oh, îmi pare rău. El nu e aici. E cu fiul lui la petrecerea de ziua lui.
Oh, corect, da, el e la petrecerea de ziua lui Tyler, desigur.
- Spune-le că Aiden este invitat. - Corect. Corect.
Ştii, de fapt se presupune că trebuie să fim acolo.
Dar am pierdut invitaţia. Ne puteţi spune unde e petrecerea?
Mulţumesc.
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Sunt la Pickwick.
- Şi? - Acolo l-a dus Jim pe Aiden. Sunt în acelaşi loc.
Îmi pare rău, dar de data asta, ai putea să ai grijă de magazin?
Da, desigur. Încă am cheile.
Dar relaxează-te, Mel, asta e doar o coincidenţă.
Da, obişnuisem să cred în coincidenţe.
Ce s-a întâmplat?
Am citit o carte care m-a făcut să-mi schimb ideile.
Am crezut că nu trebuie să mergem la bowling.
Vrei să-mi spui cum ai ajuns aşa de bun la hochei dintr-o dată.
Te-ai strecurat aici cu mama ta, nu-i aşa?
Mama urăşte acest loc. Ştii asta.
Tată, tu te-ai jucat la aniversările tale?
Da, am făcut-o.
Puţin.
Îţi e foame?
- Ce zici de o pizza a sărbătoriţilor? Ce părere ai? - Da.
Cum te cheamă?
Ştii cine sunt?
Ar trebui să ştii cine sunt.
Tyler, nu pleca prea departe.
- Lasă-mă în pace. - Hei, cu ce vrei să fie pizza?
- Ce e asta? - Bine, iată.
De ce nu te duci să consumi nişte monede cât timp eu aştept hrana ta?
Dar să stai undeva unde să te pot vedea.
Bine.
Bună, iubito. Ce faci?
Familia care a adoptat copilul fetei acelea este acolo.
- Sunt aici? - Vreau să vorbeşti cu ei pentru mine.
Fii cu ochii pe fiul lor până ce ajung acolo.
Cum să-mi dau seama cine sunt?
Da. Îţi voi descrie tatăl.
Tatăl este înalt, păr castaniu iar fiul lor e de vârsta lui Aiden.
De ce mă urmăreşti?
Lasă-mă în pace.
De ce nu vrei să mă laşi în pace?
Am crezut că eşti mort.
Mă cunoşti? Sunt mămica ta.
Nu, nu eşti.
Cine a spus asta, iubitule?
Pleacă. Nu te plac.
Te rog să nu-mi vorbeşti astfel.
El nu înţelege. E doar speriat.
Te rog, încetează să-l mai înspăimânţi.
Eu sunt mama lui.
Nu, nu eşti.
Ei mi l-au luat.
Acum, el mă urăşte.
L-au făcut să mă urască.
Nu îi voi lăsa să mi-l ia.
Mel, bună, ei sunt Dale şi cu soţia lui, Emily.
Bună. Eu sunt... Ea nu e aici.
Unde e fiul lor?
Nu ştiu. Să spunem doar că nu-l putem găsi.
Bine. Dar Aiden?
Nu, nu. E-n regulă. El e chiar acolo lângă...
Nu îi voi lăsa să mi-l ia.
Pleacă de lângă el. El e fiul meu. Nu mi-l lua.
Jur că era lângă aparat.
Bine. Să verificăm bucătăria.
Bine. Noi o vom lua pe aici.
Melinda.
Unde sunt?
Mă tem că este prea târziu. Nu îi poţi ajuta.
Sunt în pericol?
Aiden nu este
dacă stă unde e acum.
Dar Tyler?
Aiden, te rog ascultă-mă.
Stai acolo unde eşti.
Şi asigură-te că Tyler stă cu tine.
- Vino aici. - Nu, sunt înspăimântat.
Nu eşti în siguranţă acolo.
De unde ştii?
Nu ştiu. O simt.
Grăbeşte-te. Apucă-mi mâna.
Te-am prins.
- Tyler. - Aiden.
Mami.
Iubitule, eşti bine?
- Mami. - Aiden.
Tyler, vino aici.
Stai liniştit. Bine? Stai liniştit.
- Eşti bine? - Da, sunt bine.
Tyler chiar a stat cu mine.
Aşa cum trebuia.
Cine ţi-a spus că aşa trebuia?
Nu ştiu. Am greşit cumva?
Nu. Nu, puiule. Te-ai descurcat de minune.
- Eşti bine? - Da.
- Bine. - Sunt bine, mamă.
Ce mai faceţi?
Încă puţin zdruncinaţi.
- Vrei fără cofeină? - Cred că da.
Toţi băieţii par a fi în regulă.
Mulţumim.
Cred că Amber e pregătită să stea de vorbă.
Mă duc să îi dau o mână de ajutor soţului tău cu băieţii.
Îmi pare rău că am spus lucrul acela acolo.
Nu ştiam că pot face asta.
Ei îi pare rău că a pus în pericol băieţii.
Nu îşi cunoştea puterile.
Da. Ei bine, mie... Şi mie îmi pare rău.
Îi poţi spune şi de ce?
Nu sunt mândru de ceea ce am făcut atunci.
Erau momente dificile pentru mine şi pentru Emily,
dar asta nu este o scuză.
Şi apoi ce s-a întâmplat?
Ei au încercat din răsputeri ca ea să rămână însărcinată. Dar nu reuşeau.
Soţia mea şi cu mine aveam probleme.
Eu stăteam târziu la birou, iar
Amber era chiar acolo, gata să mă asculte.
A fost o petrecere pentru că am obţinut un nou client.
Era un fel de petrecere la birou.
Ştiu că e un clişeu.
Niciodată nu m-am gândit că pot să fac aşa ceva.
A fost o singură dată. O singură dată şi am rămas însărcinată.
Ştiam că trebuie să fac copilul,
dar aveam doar 20 de ani.
Am crezut că am toată viaţa în faţă.
Emily, ea... noi chiar ne-am dorit un copil.
Şi noi ne hotărâsem să adoptăm unul
când a venit Amber la mine spunând că e însărcinată.
Aşa că te-ai gândit că o adopţie confidenţială ar fi perfectă
pentru că apoi copilul tău ar fi avut un cămin al său.
Fără furie sau resentiment şi fără ca soţia lui să fi aflat.
Iar apoi ea s-a răzgândit.
În ultimul moment am crezut că mă pot descurca.
Că pot să-mi cresc fiul.
Nu ştiam ce urma să se întâmple.
Nu ştiam cum îl va trata ea dacă ar fi aflat adevărul.
- Ea e aici? - Da.
E-n regulă. Emily ştie tot.
I-am spus totul în acea noapte.
Când bărbatul pe care-l iubeşti, în care ai încredere,
vine la tine cu ceva de felul acesta...
îţi poate face inima să se transforme în piatră.
Numai dacă nu ai şi un copil în braţele tale.
Urmărindu-l cum creşte, ştiind că are nevoie de tine,
că are nevoie de dragoste.
El are nevoie de noi.
Pentru că Amber, care l-a părăsit, mi l-a dat să-l cresc.
Am văzut asta înainte,
dar m-am simţit atât de singură.
Atât de înspăimântată pentru el.
Dar acum ştiu că eşti bine. Nu-i aşa iubitule?
Spune-le să fie buni cu el.
Să continue să-l iubească.
Ea vrea ca să-l iubiţi.
La fel cum ar fi făcut-o şi ea.
O vom face. Cred că mereu asta am făcut.
Iar într-o zi, când va fi pregătit, îi vom spune totul despre tine.
A plecat.
Am prins-o.
Tu m-ai prins.
- Pa. - Pa.
Avem companie.
Voi fi în casă.
Bine. De cât timp ştiai asta?
Ce anume să ştiu?
De cât timp ştii ce anume poate să facă fiul meu?
Te referi la ceea ce puteţi face amândoi?
Uite, noi suntem conectaţi.
Mereu am ştiut asta, cumva, dar
viziunile pe care le aveam au venit de la Aiden?
Cum au venit la el?
Vreau să spun, este el... este el sensibil?
Cuvântul pe care îl cauţi este empatic.
El poate să împărtăşească sentimentele altor oameni. Experienţele lor.
Acesta e motivul pentru care se îmbolnăveşte şi se face apoi bine,
de ce se face albastru şi nu poate vorbi.
E ca şi cum ar experimenta ceva
prin care altcineva deja a trecut într-un fel.
Exact ca în ziua în care s-a născut.
Şi în toate zilele sale de naştere de până acum.
Simptomele ei. Ea le-a retrăit, iar
el le-a retrăit odată cu ea.
Iar tu le retrăieşti pe unele dintre ele prin el.
Ceai? Vrei ceva să te reîncarci?
Aş savura un Whisky acidulat.
Câteodată îmi doresc ca tu să fii mai puţin un observator
şi mai mult cineva cu care să discut.
Oameni aproape că au fost răniţi.
Astfel învăţăm. Cu toţii, vii şi morţi.
Şi în afară de asta există reguli.
Doamne, ai câte un răspuns pentru orice.
Dacă aş avea,
atunci nu ar mai fi nevoie de noi să supravegem.
Ce îi vei spune?
Nimic. Nu despre asta.
Nu vrei să ştie că e conectat cu tine.
Nu, dacă ar afla, atunci
ar şti că visele sale nu sunt chiar ale lui.
Vreau ca visele să îi aparţină
ca a oricărui băieţel.
Am auzit vocile voastre. Am crezut că sunt în visul meu.
Nu.
Dar tu eşti visul nostru.
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 01 "Birthday Presence"